‫הישארו רגועים! עכשיו את המזמור...‬
‫אתם חייבים להמשיך להתפלל!‬
‫בבקשה... לך אחורה, אבי!‬
‫אל תהיה מגוחך!‬
‫אם אנחנו ניכנע, אז מי יישאר כדי‬ ‫להגן על עולם העשייה?‬
‫שד ארור...!‬
‫מה הבחור הזה, שד?‬
‫לעזאזל... אני אומר לכם שהוא צרה צרורה.‬ ‫-בואו נעוף מכאן!‬
‫למי אתם קוראים שד?‬
‫אתם הרבה יותר שטניים ממני, מנוולים!‬
‫לעזאזל, שוב זה קורה לי.‬
‫מה לעזאזל אני עושה?‬
‫- מגרש השדים הכחול -‬
‫כל אחד מאיתנו נולד ונהנה מהחיים‬
‫זה מזל גדול למצוא קופסה שחורה במוח,‬ ‫או לא?‬
‫אז אנו נחצה את כל קווי הגבול‬
‫אז קדימה, היום הוא היום בו עלינו לפעול‬
‫אי אפשר לבלות כל יום רק בלהסתדר, לא ולא‬
‫עצור ובדוק איפה הזרם‬ ‫קדימה, ללא היסוס‬
‫אם אתה מרסן את רגשותיך‬
‫בשביל משהו בלתי מושג או מוגבל‬
‫אתה בדיוק כמו אותם המבוגרים שניסו‬
‫לדכא אותך בלי להבין‬
‫למרות שזו משאלת לב ריקה ובלתי מושגת‬
‫אף אחד לא יכול לכבות את האש הבוערת בלבך‬
‫גם אם הגשם השחור שיורד מהשמיים‬ ‫ימשיך לשטוף אותי‬
‫אני יכול להשתנות, ואני יכול לעשות זאת‬ ‫מרצוני שלי‬
‫זו הגאווה שיש לכולנו במקום שלנו‬
‫אל תכבו עדיין את האש בלבכם‬
‫אנו יכולים להתקדם הלאה והלאה‬
‫- פרק 1: השד שוכן בנפש האדם -‬
‫שה תועה,‬
‫התוודה על חטאיך והתפלל למחילה.‬
‫כן, אבל לא עשיתי שום דבר רע.‬
‫מאיפה הגיע החתך שעל פניך?‬
‫נפלתי במדרגות.‬
‫הבגדים שלך הרוסים, גם מאחורה.‬ ‫-זו הייתה חתיכת נפילה.‬
‫מה עם שאריות הדימום מהאף?‬
‫כשנפלתי נתקלתי בבחורה סופר לוהטת, מבין?‬
‫מה זה? אז בוא נמצא אותה, רין!‬ ‫קח אותי לשם, מיד!‬
‫התכוונתי... תשובה לא נכונה!‬
‫תודה בזה, הסתבכת בעוד קטטה, נכון?‬ ‫למה אתה חייב תמיד לריב?‬
‫עזוב אותי, זקן נרגן!‬
‫הייתה לי שיחת טלפון עם המעסיקים שלך.‬
‫הם הודיעו לי שאין להם צורך בנער שליחויות‬ ‫שלא טורח לחזור.‬
‫כן, ביג דיל.‬
‫בכל אופן לא היה סיכוי שאצליח.‬
‫כאילו שבחור כמוני יכול היה להחזיק‬ ‫בעבודה מכובדת...‬
‫אל תהיה כזה תינוק!‬
‫בקרוב יבוא היום בו תצטרך לעזוב‬ ‫את המנזר הזה,‬
‫בו תצטרך להסתדר לבד.‬
‫בתור מי שדואג לך, מחובתי לראות אותך‬ ‫עושה את זה במו עיניי.‬
‫אחרת... תרצה להפוך לכומר ולתפוס פיקוד‬ ‫על המנזר?‬
‫לתפוס פיקוד על הכנסייה העלובה הזו?‬ ‫בחלומות שלך!‬
‫אבא.‬
‫סיימתי להתכונן למעבר.‬
‫כל מה שנשאר זה לקחת את המזוודה.‬
‫כל הכבוד.‬
‫ברוך הבא הביתה, רין.‬
‫נקלעת לעוד קטטה?‬
‫פשוט סתום את הפה.‬
‫באמת, איך תאומים יכולים להיות כה שונים?‬ ‫-מה לכל ה...‬
‫יוקיו, האח הצעיר, הוא סטודנט מצטיין‬ ‫ומצליח בכל ענפי הספורט.‬
‫באביב הקרוב, הוא יתחיל את שנתו הראשונה‬ ‫באקדמיית "צלב האמת" היוקרתית.‬
‫בינתיים, אחיו הגדול עושה בעיקר צרות...‬
‫רין, אתה באמת צריך ללמוד מיוקיו.‬
‫אמרתי לכם, לסתום את הפה!‬
‫וואו!‬ ‫-מה ל...‬
‫אוי, בחיי.‬
‫הגיע הזמן שנחליף את הגרוטאה הזו...‬
‫האב פוג'ימוטו...‬
‫מישהו בא לפגוש אותך.‬
‫כמובן.‬
‫נקו את הבלגן הזה לפני שנתחיל בטקס.‬ ‫-כן, אבי.‬
‫יוקיו, אני רוצה שתטפל בפצעים של רין.‬
‫כן, אבי.‬
‫קדימה, רין.‬
‫אווץ', אווץ', אווץ'... זה שורף!‬
‫כמעט סיימתי, תחזיק מעמד.‬
‫היי, אז אתה עובר אל המעונות, כן?‬
‫טוב, מאחר והלימודים מתחילים בשבוע הבא‬
‫מחר אפרד לשלום מהמנזר הזה,‬ ‫בו ביליתי 15 שנה מחיי.‬
‫אז אני מניח שזו הפעם האחרונה שתטפל‬ ‫בפציעות שלי.‬
‫כשאהפוך לרופא, אתן לך כמה טיפולים שתרצה.‬
‫בתשלום, כמובן.‬
‫זה תמיד היה החלום שלך להיות רופא, נכון?‬
‫לך על זה. אני בטוח שתצליח!‬
‫פספסת את החלק שבו אמרתי שאגבה ממך תשלום,‬ ‫רין?‬
‫תקשיב... אתה תסתדר מצוין בלעדיי, נכון?‬
‫מה הקטע? אתה מתכוון להטיף לי?‬
‫אני רק מודאג, זה הכול.‬
‫וזה גם לא רק אני.‬
‫גם אבא מודאג, וכך גם כל מי שכאן.‬
‫אני מתכוון, אתה מסתבך בקטטות כל יום,‬
‫ואתה לא יכול להחזיק במשרה חלקית לאורך זמן.‬
‫תראה, גם אני לחוץ מזה.‬
‫אני יודע שאני חייב להתאפס, ובמהירות.‬
‫אבל...‬
‫בול קליעה!‬
‫פגיעה מצוינת, מר שירטורי!‬
‫באמת... אתה מאמין כמה שהם התרבו?‬
‫זה כזה קוץ בתחת!‬
‫היי!‬
‫מה לעזאזל אתם עושים?‬
‫עוף לי מהעיניים!‬
‫אני מדביר את המזיקים חסרי התועלת האלה‬ ‫שרק מתפשטים, אוכלים ומחרבנים בכל מקום.‬
‫אז סתום את הפה!‬
‫אני בטוח שאתה פשוט עומד למבחן כלשהו, רין.‬
‫על ידי מי?‬
‫על ידי אלוהים.‬
‫אתה יודע מה? אתה מתחיל... להישמע כמו הזקן.‬
‫הנה אתם!‬
‫שמענו שקניון "הצלב הדרומי" מעסיק‬ ‫עובדים במשרה חלקית.‬
‫משרה חלקית?‬
‫התקשרנו אליהם, והם רוצים שתבוא מיד לראיון.‬
‫היי, מה הקטע? להתקשר אליהם בלי להגיד לי?‬
‫פשוט לך לשם.‬
‫הנה, אני אשאיל לך את החליפה שלי.‬
‫אני צריך חליפה לראיון עבור משרה חלקית?‬
‫הנה, קח את הנעליים האלה.‬ ‫אל תהרוס אותן, ברור?‬
‫והנה מפה וקורות החיים החדשות שלך.‬ ‫לתמונה תצטרך לדאוג בעצמך.‬
‫רין...‬
‫נראה כאילו אין לי לברירה...‬
‫מה לעזאזל? איך אני אמור לקשור את הדבר הזה‬ ‫כמו שצריך?‬
‫לא משנה! נוותר על זה!‬
‫תודה רבה, אבי.‬
‫אין בעד מה.‬
‫את באמת לא צריכה לקחת את זה ללב.‬
‫את מאוד בת מזל, את יודעת?‬
‫יש לצידך הורים שאת יכולה לסמוך עליהם.‬
‫אם את מפוחדת, קראי לאביך ואימך.‬
‫ואם אפילו זה לא מספיק,‬
‫אז זה הזמן שלנו, מגרשי השדים, להתערב.‬
‫עבודה די קשה, להיות מגרש שדים.‬
‫כאילו, העבודה שלך היא לנצח דברים‬ ‫שאפילו לא קיימים.‬
‫אבל השדים האלה, הם קיימים...‬
‫הם קיימים בנשמותינו.‬
‫שטויות.‬
‫אתה סתם יועץ מהולל יתר על המידה.‬
‫עזוב את זה... תגיד לי, איזו מן תלבושת זו?‬
‫טוב... תראה...‬
‫כולם רודפים אחריי שאגש לראיון הזה,‬ ‫אז שאלתי את הבגדים האלה.‬
‫בלי עניבה?‬
‫בלי עניבה זה אופנתי היום, לידיעתך!‬
‫זה כי אתה לא יודע לקשור אחת, נכון?‬
‫תן לי, אראה לך איך.‬
‫הרם את הצווארון וכפתר את החולצה.‬
‫בחיי... אני לא מאמין לאיזה פרחח מסורבל‬ ‫גדלת להיות.‬
‫ולחשוב שהיית כזה חמוד כשהיית ילד,‬ ‫ואמרת "אבא, אבא..."‬
‫זה היה לפני ממש הרבה זמן.‬
‫וזה היה ממש מטריד אם מבוגר היה‬ ‫נשאר "חמוד".‬
‫מבוגר? אני לא רואה כאן שום מבוגרים!‬
‫אוי, סתום את הפה!‬
‫בבקשה!‬
‫אם זה כל כך מציק לך, תן לי לראות‬ ‫כמה התבגרת!‬
‫אל תזלזל בי!‬
‫בסדר, אני אראה לך שאני יכול להסתדר לבד!‬
‫עקור את העיניים האלה ותראה אותי!‬
‫טוב, לא נראה לי שאני יכול לעקור לעצמי‬ ‫את העיניים, אבל...‬
‫סתום את הפה, תרח זקן!‬
‫רין אוקומורה, בן 15.‬
‫סיימת רק את חטיבת הביניים ואתה רוצה לעבוד?‬
‫טוב, מאחר ואני לא ממש אוהב את הלימודים‬ ‫וכל זה...‬
‫אם נראה לך שתוכל להסתדר בחיים כשאתה כל כך‬ ‫בררן, מצפה לך הפתעה לא נעימה!‬
‫כן... יש משהו בדברייך.‬
‫בתור התחלה...‬
‫למה שלא תוציא את הקופסאות האלה החוצה‬ ‫ותערום אותן?‬
‫כאילו, את כולן?‬
‫יותר מדי בשבילך?‬
‫אעשה זאת.‬
‫שוב היא מתחילה, מטרטרת את החדשים.‬
‫הוא בחיים לא יסיים את זה ביום אחד, נכון?‬
‫מה לכל ה...?!‬
‫בוס? זו האחרונה.‬
‫אני מניח שאני פשוט...‬ ‫לא מתאים לעבודה, נכון?‬
‫מה קרה, טירון?‬
‫התעודד, ילד.‬
‫הנה, תאכל את זה.‬
‫מה זה? זה נורא!‬
‫גם אתה חושב כך?‬
‫המנהלת הזמינה משלוח ענק של האטריות האלה‬ ‫כי הן זולות.‬
‫אבל הן לא נמכרות כלל.‬
‫תקשיבי, נראה לך שאוכל לנסות?‬
‫היי, יש לנו כאן אטריות חדשות!‬
‫מה אתם אומרים?‬
‫מה זה? זה ממש טעים!‬
‫וזה גם מריח מדהים!‬
‫הסוד לטעם שלהן הוא ברוטב המיוחד.‬
‫בנוסף, אנו מוסיפים פתיתי סרדינים כדי לתת‬ ‫להן טעם שינצח גם את המקצוענים!‬
‫גם אני רוצה קצת!‬ ‫-גם אני!‬
‫בוס!‬
‫ישיבת צוות מתחילה כל בוקר בשמונה וחצי.‬
‫איחורים לא באים בחשבון!‬
‫החל ממחר, אני רוצה שתגיע מוכן לעבודה‬ ‫בשיא המרץ.‬
‫היא התכוונה להגיד שהתקבלת.‬
‫ברכותיי, טירון!‬
‫מה, קיבלו אותך לעבודה?‬
‫כן, הם רוצים שאתחיל מחר.‬
‫ברכותיי, רין!‬
‫תודה רבה!‬
‫אני ממש, ממש שמח שקיבלתי את החדשות הטובות‬ ‫האלה לפני שאני עוזב.‬
‫היי, מה הקטע של הבכי?‬
‫אני לא בוכה!‬
‫תזיז את עצמך הביתה כדי לחגוג. ומאחר שזה גם‬ ‫הלילה האחרון של יוקיו, נאכל סוקיאקי.‬
‫וואו... מדהים!‬
‫עצור!‬
‫בבקשה! תחזיר לי את זה!‬
‫בבקשה. זה לא שלך? רגע...‬
‫היא הייתה לא מזמן במנזר.‬
‫מה לכל ה...? היי, בוא הנה!‬
‫סליחה!‬
‫מה זה לעזאזל? קוף?‬
‫לעזאזל!‬
‫זהירות!‬
‫יואי!‬
‫הישארי איתי, יואי! יואי!‬
‫רין מאחר, לא?‬
‫אנסה למצוא אותו.‬
‫אבוא איתך.‬
‫חשבתי שאמצא אותך כאן.‬
‫תקשיב, הסוקיאקי ייגמר.‬
‫בוא נזוז.‬
‫לא יכולתי להתמודד עם אף אחד אם הייתי‬ ‫בא הביתה.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫היא פיטרה אותי.‬
‫אמרה שהיא לא מסכימה שבריון אלים כמוני‬ ‫יהיה בחנות שלה.‬
‫מה קרה?‬
‫אני בעצמי לא יודע.‬
‫אל תדבר אליי ככה.‬
‫כולם היו כל כך שמחים שמצאת עבודה, רין.‬
‫אז איך יכולת... איך יכולת לפשל ככה?‬
‫אתה צריך להסביר את זה כך שכולם יבינו.‬
‫תקשיב, יש דברים שאי אפשר להבין‬ ‫גם אם תסביר אותם.‬
‫רין...‬
‫טעות שלי.‬
‫בכל אופן, כדאי שפשוט נלך הביתה.‬ ‫אני יודע שאבא מחכה.‬
‫באת הביתה!‬
‫רין אוקומורה?‬ ‫-מי אתה?‬
‫אני אבא של... אבא של יואי.‬
‫איני יודע איך להודות לך על מה שעשית עבורה.‬
‫היא בסדר?‬
‫הודות לך, היא רק נשרטה קצת.‬
‫טוב, זו הקלה.‬
‫יואי תמיד הייתה ילדה מפוזרת.‬
‫נופלת במדרגות, מועדת... תמיד עם פצע טרי.‬
‫אתה טועה לגבי זה.‬ ‫-סליחה?‬
‫זה לא שהילדה מפוזרת.‬
‫מענים אותה.‬
‫הם מושכים לה בשיער, חוטפים לה דברים...‬
‫ראית את זה קורה?‬
‫תוכל לתאר את מי שעשה זאת?‬
‫אני לא יודע, זה היה מישהו שלא ראיתי מעולם.‬
‫נמוך, עם פרצוף כמו של קוף...‬
‫בלתי יאמן...‬
‫לאן אתה הולך?‬ ‫-לבית הספר.‬
‫אני צריך לדבר עם ועד ההורים ולגלות מי זה‬ ‫שנוהג בבריונות כלפי הבת שלי!‬
‫אתה לא מבין!‬
‫אני לא סובלת מבריונות מבני אדם.‬
‫אלו הפיות המרושעות!‬
‫פיות?‬
‫הן באות לחדר שלי בלילה ועושות‬ ‫כל מיני צרות.‬
‫עכשיו הן עושות את זה גם מחוץ לבית...‬
‫יואי היא ילדה עם דמיון פורה, מבינים?‬
‫שמעתי ממנה סיפורי פיות כאלה כבר‬ ‫אינספור פעמים.‬
‫לאחרונה, נראה שהיא לא מבדילה בין החלומות‬ ‫בהקיץ שלה לבין החיים האמיתיים.‬
‫אבל אלו לא חלומות בהקיץ.‬
‫רין.‬
‫למה אתה לא מאמין לה?‬
‫על מי ילדה אמורה לסמוך, אם ההורים שלה‬ ‫לא מאמינים לה?‬
‫אתה לא רציני...‬
‫בשביל מה זה היה?‬
‫הנה, זה קמע תלתן בעל ארבעה עלים.‬
‫שמרי עליו והוא יגן עלייך מהרשע.‬
‫תודה רבה.‬
‫אני מבקש ממך לא לגעור בבת שלך.‬
‫אין בעולם מישהו שהיא סומכת עליו כמוכם,‬ ‫ההורים שלה.‬
‫בואי הביתה, יואי.‬
‫מה לכל הרוחות? נראה לך שזה הספיק‬ ‫כדי לשכנע אותו?‬
‫מוקדם מדי שדווקא אתה, מבין כולם,‬ ‫תתחיל להטיף מוסר לאחרים.‬
‫בכל אופן, רין, אתה מרותק לעתיד הקרוב.‬
‫מה? אבל למה?‬
‫הבוסית לשעבר שלך מהמשרה החלקית ההיא‬ ‫עברה כאן והשאירה את זה!‬
‫חשבון על כל הנזק שגרמת לחנות והסחורה שלה!‬
‫אתה בטח צוחק!‬
‫רין, אתה לא מקבל סוקיאקי!‬
‫מה לכל ה...? היי, זה לא הוגן!‬
‫כמו שחשבתי...‬
‫הארגזים ששלחתי אתמול יגיעו הבוקר,‬ ‫אז אצא לדרך מוקדם. שמור על עצמך.‬
‫נ.ב: בבקשה אל תגרום לאבא לדאוג יותר‬ ‫משהוא כבר דואג.‬
‫יוקיו.‬
‫בחיי, זה ממש קר.‬
‫לא יכולת אפילו להיפרד פנים אל פנים?‬
‫מה זה?‬
‫מה לכל הרוחות הדברים האלה? חרקים?‬
‫איך זה שאף אחד לא שם לב?‬
‫אוקומורה, יקירי!‬
‫יש לך רגע?‬
‫אתה מרותק לעתיד הקרוב.‬
‫ממה אתה מפחד?‬
‫היי, אוקומורה!‬
‫אל תגיד לי שאתה רוצה להתחבא מאחורי‬ ‫אימא שלך!‬
‫סליחה על אתמול, אוקיי?‬
‫רק שיחקתי עם היונים ההן,‬ ‫אבל אז החליקה לי היד...‬
‫מה קורה עם הבחור הזה?‬
‫בכל אופן...‬
‫כמה אתה רוצה?‬
‫ההורים שלי די מפורסמים, מבין?‬
‫ואני, אני עומד להירשם לאקדמיית "צלב האמת".‬
‫אז זה פשוט לא יתאים אם שמועות‬ ‫לא נעימות יסתובבו.‬
‫אתה אומר שאתם לומדים באותו בית ספר מובחר‬ ‫עם יוקיו?‬
‫כן, אני מבין שזו יכולה להיות בעיה.‬
‫אתה מבין אותי!‬
‫אז תסתכל על זה כעל דמי שתיקה.‬ ‫אני אקנה את השתיקה שלך,‬
‫כדי לשמור את האירוע הזה ביני לבינך!‬
‫באמת שתפסת אותי לא מוכן.‬
‫שמור על הכסף שלך, אני לא אספר.‬
‫טוב, יש לי מה לעשות...‬
‫בחיי, מה זה, יהירות?‬
‫פשוט קח את הכסף כמו ילד טוב.‬
‫כולם יודעים שאתה כל כך עני, שאתה לא יכול‬ ‫אפילו להתקבל לבית ספר ללא עזרה.‬
‫הנה, פשוט קח את זה.‬
‫אחיך, יוקיו אוקומורה, התקבל לבית הספר רק‬ ‫כי חרש בטירוף וזכה במלגה, נכון?‬
‫במילים אחרות, יש לו חוב!‬
‫אני מרחם עליכם.‬
‫למה שלא תשתמש בזה כדי לעזור לשלם‬ ‫על הלימודים שלו?‬
‫חלאה, אתה יכול להגיד עליי מה שאתה רוצה...‬
‫אבל כדאי שלא תזלזל באחי!‬
‫בחיי, זה כואב...‬
‫לא הייתי מתגרה במזל במקומך!‬
‫מה לכל הרוחות?‬
‫הוא... הוא לא אנושי!‬
‫למה אף אחד אחר לא רואה את זה?‬
‫עין תחת עין... שן תחת שן, כמו שאומרים!‬
‫אני אחזיר לך כפליים את הכאב שגרמת לי!‬
‫זה מספיק, מר שירטורי.‬
‫אתה לא רוצה לעבור על החוק...‬ ‫-סתום את הפה!‬
‫עכשיו, איפה תרצה שאשרוף אותך?‬
‫האף שלך? הפה שלך? או אולי את העיניים שלך?‬
‫בחיי, הוא באמת עומד לעשות את זה!‬
‫ברביקיו אנושי!‬
‫תפסיק!‬
‫עזוב אותי!‬
‫וואו!‬ ‫-מה לכל הרוחות?!‬
‫זה שורף!‬
‫להבות כחולות?‬
‫אלוהים אדירים!‬ ‫-לברוח!‬
‫הלהבות הכחולות האלו הן בהחלט סימן לכך‬ ‫שאתה צאצאו של השטן!‬
‫צדקתי... טביעת העין שלי לא טועה!‬
‫שמי הוא אסטרות.‬
‫בוא איתי, נסיכי הצעיר.‬
‫אדון שטן חיכה לך הרבה זמן.‬
‫שטן?‬
‫רשעים הם בלבם...‬
‫אלוהים...‬
‫תן להם כפי שיעבדו,‬
‫ולפי הרשע שבהמצאות שלהם.‬
‫לפי מעשה ידיהם תן להם,‬
‫הראה להם את גמולם.‬
‫הרוס אותם ואל תשקם...‬
‫קללות...‬
‫אתה מגרש שדים?‬
‫ישתבח האל!‬ ‫-זקן...‬
‫אקרע את הפה הזה שלך לגזרים, שלא תוכל‬ ‫לבטא שוב כשפים שכאלה!‬
‫כי שמע הוא את קול תחינתי.‬
‫האל הוא זה שמסייע לי...‬
‫ומגן עליי.‬
‫אתה תמות במקום שבו אתה עומד!‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-חכה...‬
‫עזוב אותי, הבחור הזה יהיה בסדר?‬
‫גירשתי את השד שאחז בו.‬
‫אני בטוח שהוא יתאושש בעוד רגע.‬ ‫-שד?‬
‫גם אתה יכול לראות אותם עכשיו, נכון?‬
‫גם זה אחד?‬
‫זו זפת פחם, שנאחזת בפטריות.‬
‫הן נמשכות למקומות אפלים מאוד,‬ ‫בנוסף לאנשים מופנמים.‬
‫העולם הזה מכיל שני ממדים המחוברים כאחד,‬ ‫כמו מראה.‬
‫האחד הוא העולם הגשמי בו אנו חיים, "עשייה".‬
‫השני הוא ממלכה ריקה בה שוכנים שדים,‬ ‫"גהנה".‬
‫בדרך כלל, לא יכול להיות שום מגע‬ ‫בין שני הממדים האלה,‬
‫שלא לדבר על מעבר.‬
‫אך אחרי שאחזו בכל החומרים הגשמיים‬ ‫בעולם הזה, עכשיו השדים פולשים!‬
‫עכשיו קום. הודות למהומה הזו, הם גילו‬ ‫על ההתעוררות שלך!‬
‫אין ספק, שדים מכל המינים יחפשו אותך‬ ‫מסיבות שונות.‬
‫לפני שהשמועה תתפשט, עליך להתחבא!‬
‫היי, רק רגע! אני לא מבין על מה אתה מדבר...‬
‫שדים? למה לעזאזל אתה מתכוון, "התעוררות"?‬
‫מה אני, לכל הרוחות?‬
‫רין, אתה לא בן אנוש...‬
‫אתה בנו של שד, שנולד מאישה אנושית...‬
‫וגם לא סתם שד.‬
‫השד של כל השדים...‬
‫צאצאו של השטן!‬
‫זה לא במקרה‬
‫שפגשתי אותך‬
‫זהו לכאורה הגורל‬
‫כדי שנוכל לשמור‬
‫על הניצוץ בעינייך‬
‫בואי נמשיך להביט זה בזו‬
‫תהיי איתי בבקשה‬ ‫אם לבי יילך לאיבוד יום אחד‬
‫אני רוצה לפתוח את הדלת לעתיד‬
‫מוכנים, מוכנים להמריא‬
‫בואי נעוף מכאן אל העתיד הלא נודע‬
‫אז אל תעזבי את ידי, חברתי‬
‫מוכנים, מוכנים להמריא‬
‫אל המקום אליו הולכים החלומות‬
‫המחזקים את הקשר‬
‫בין בידיים שלנו‬
‫מוכנים, מוכנים להמריא‬
‫אל המקום אליו הולכים החלומות‬
‫המחזקים את הקשר שלנו‬
‫בידיים שלנו‬
‫- מגרש השדים הכחול -‬
‫שלא אראה אותך מנסה להתנהג‬ ‫שוב כמו אבא שלי!‬
‫רין!‬
‫סוף סוף אנחנו נפגשים, בני!‬
‫אני אהפוך למגרש שדים!‬
‫- שער גהנה -‬
‫תרגום כתוביות: יובל מזרחי‬